КОНЦЕПТУАЛЬНІ ОСНОВИ ДЕРЖАВНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ У СФЕРІ ФОРМУВАННЯ ПРОДОВОЛЬЧОЇ БЕЗПЕКИ В УМОВАХ ЄВРОІНТЕГРАЦІЇ - Бабич, Микола (Економіка та суспільство, 2022)
Аналіз проблем продовольчого забезпечення в Україні на початку XXI століття свідчить про те, що попит на продовольство в країні є недостатнім, а це в свою чергу перешкоджає нарощуванню виробництва продовольства комерційним сільським господарством та агроіндустрією. Право на їжу є одним з невід’ємних елементів всіх інших громадянських, політичних, економічних, соціальних і культурних прав. Його визнання означає, що держава повинна забезпечити доступ до якісного продовольства в достатніх обсягах для громадян на основі сталої політики продовольчої безпеки. У статті досліджено: 1) організаційно-економічні особливості (проблеми) недостатнього продовольчого забезпечення в Україні; 2) обґрунтовано структурні складові програми збалансованого виробництва харчових продуктів та продовольчої сировини (підвищення рівня доходів, забезпечення дешевим продовольством, зростання пропозиції харчових продуктів, застосування спеціальних інструментів); 3) визначено заходи державної політики щодо продовольчого забезпечення населення України (заходи структурної політики, спеціальні та локальні заходи); 4) розроблено методологічний підхід обґрунтування і реалізації державної політики щодо реалізації принципів гарантування безпечності та якості продуктів харчування в Україні, в основу якого покладено причинно-наслідкові зв’язки проблеми недостатнього продовольчого забезпечення в Україні, а механізм його побудови сформовано за принципом: проблеми-напрями-заходи; 5) обґрунтовано стратегію забезпечення фізичної та економічної доступності продовольства – запропоновані стратегічні інструменти дозволяють вирішити поставлені завдання поліпшення харчування на місцевому рівні та отримати додатковий позитивний вплив на формування моделі сталого розвитку сільського господарства. Запропоновані стратегічні інструменти дозволяють вирішити поставлені завдання поліпшення харчування на місцевому рівні та отримати додатковий позитивний вплив на формування моделі сталого розвитку сільського господарства.